Még a 80-as években történt, hogy egy különös fekete-tengeri lány megjelent nagymamám ankarai házában. A 15 éves falusi lánynak, S.-nek szabálytalan arca volt, és úgy tűnt, mint aki bármelyik pillanatban elszaladhat. Sosem beszélt. Nekünk, gyerekeknek azt mondták, hogy az egyik falusi fiú elrabolta és megerőszakolta. A fiú S. nővérébe volt szerelmes, őt akarta elrabolni, de a sötétben összetévesztette a lányokat. S ha már így alakult, megerőszakolta S.-t este, majd megerőszakolta reggel, s azt mondta, elveszi feleségül.
![](https://turkinfo.hu/wp-content/uploads/2016/12/wedding-1861974_640-300x193.jpg)
Csakhogy S. édesanyja, egy bátor és talpraesett nő, megakadályozta ezt. Sem koporsóban nem akarta látni lányát mint becsületgyilkosság áldozatát, sem egy erőszaktevő feleségeként. Azzal is tisztában volt, hogy a lánya – lévén már nem szűz – állandó zaklatásnak lenne kitéve a faluban.
Könyörgött nagyanyámnak, a család matriarchájának, hogy vigye el S.-t, aki később varróleckéket vett. Ma, három évtizeddel később, S. boldog, rutinos varrónő egy férjjel az oldalán, akit ő választott. Mindehhez kellett egy anya, aki nem hajolt meg a hagyományok előtt és nem értett egyet a falu nézetével, hogy a lány legyen „inkább házas, mint halott… vagy neadjisten, ringyó”.
Mikor november 25-én megemlékezünk a nők elleni erőszak megszüntetésének világnapjáról, talán ideje beszélnünk arról is, hogy a kényszerházasság, különösen a kiskorú lányokra rákényszerített házasság az erőszak egyik legszánalmasabb formája, ahol a lány sorsa bántalmazás lesz.
A múlt hét folyamán a törökök függetlenül attól, hogy milyen politikai nézetet vallanak, utcára vonultak tüntetni az ellen a törvénytervezet ellen, melynek célja, hogy felmentsék a nemi erőszak (vagy vagy kiskorúval folytatott szexuális kapcsolat) miatt elítélt férfiakat, amennyiben feleségül veszik az áldozatot.
Mikor a tervezetet visszavonták a tömeg jelenlétében, Bekir Bozdağ igazságügy-miniszter sajnálatát fejezte ki. Ő és a törvénytervezet többi támogatója drámai képet tárt a szemünk elé: egy boldogtalan, elszegényedett, gyermekes nőt, akinek a férje valami olyan miatt van börtönben, „amiről nem is tudta, hogy bűn”: kiskorúval létesített szexuális kapcsolatot. Romantikus ecsetvonásokkal megfestett tökéletes házasság képe bontakozott ki lelki szemeink előtt, melyet szétzúz az új, szigorú büntetés, mikor keményen sújtja azt, aki lefekszik egy kiskorúval. Természetesen a kritikusok álláspontja az, hogy amennyiben a lány hajlandóságával (ó, hajlandóság, oly cseles fogalom, ami nem elég ahhoz, hogy sört vegyél magadnak, ha 18 év alatti vagy, de ahhoz igen, hogy hozzámenj a férfihoz, akit a családod választott ki) történt minden, minimum egy elnézést kijár az érintetteknek, akik azután boldogan élhetnek, amíg meg nem halnak.
Vessünk hát egy pillantást ezekre a boldog kamaszházasságokra. A kiskorú házasságkötése gyakran belépő az erőszak spiráljába. „Ha megkérdezel egy nőt, aki hosszú ideje erőszak elszenvedője, hogy hogy kezdődött ez az egész, gyakori válasz, hogy a menyasszonyi ruha felvételével.” – magyarázza Dr. Akça Toprak Ergönen, aki bántalmazott nőkkel foglalkozik. „Azokban a házasságokban, amelyekben az ara még 18 sem volt, mikor férjhez ment, nagyobb az erőszak esélye.”
A Családügyi és Szociálpolitikai Minisztérium és a Hacettepe Egyetem közös, 2014-es tanulmánya szerint a fiatalon kötött házasság és a bántalmazás között az alábbi kapcsolat jellemző:
- A 18 éves koruk előtt férjhez menő nők 48%-a lesz családon belüli erőszak áldozata. Ugyanez a mutató a később házasodó nők körében 31%.
- A 18 éves koruk előtt házasodó nők 19%-a él át szexuális erőszakot, szemben a 18 éves koruk után férjhez menők 10%-os arányával.
- E kettő együtt azt jelenti, hogy minden 3., 18 éves kora után férjhez menő nő szenved el szexuális vagy fizikai erőszakot. Ezzel szemben a korábban házasodók 50%-a él át fizikai és szexuális bántalmazást a házasságon belül.
- A 18 éves koruk előtt férjhez menő nők 69,1%-a 5-10 évvel idősebb férfihoz megy hozzá, és csupán 10%-uk férje lesz vele egyidős. 20%-uk esetében a fiú/férfi 2-4 évvel idősebb
- A 18 éves koruk előtt házasodók 46,9%-ában a család rendezi el a házasságot a lány beleegyezésével – csakhogy jogászok szerint a beleegyezés nehezen megállapítható. További 19,9%-ban a lánynak nincs beleszólása a házasságba.
- A 18 éves kor alatt férjhez menő lányok 62%-ának egyházi szertartása volt. Ezek 62%-át kinevezett imám vezette. A fennmaradó részben nem hivatalos imám, falusi vezető vagy rokon celebrálta az eseményt. A megkérdezettek 9%-a nem tudja, hogy ki vezette a szertartást.
Az Egyezmény a nőkkel szembeni hátrányos megkülönböztetés minden formájának felszámolásáról (CEDAW) utolsó jelentése alapján a jelenlegi Alkotmánybíróság már nem tartja bűncselekménynek azokat az egyházi szertartásokat, melyeket nem előz meg polgári szertartás, noha ezek előidézik a gyermekházasságok és a többnejűség arányának növekedését.
A fentiekből kiindulva aligha hihető, hogy ha a törvény hatályba lépne, hős Rómeókat mentene meg a börtöntől, ahová csakis az juttatta őket, hogy Júliájukkal túl fiatalok a házasságkötéshez.
A profil inkább egy felnőtt férfire illik, aki „megvette” gyermek menyasszonyát annak szüleitől, anélkül hogy a lányt megkérdezte volna, akarja-e; szerzett egy imámot, hogy szentesítse a frigyet a falu szokásainak megfelelően, de a polgárjogra fittyet hányva, és bevezesse őt a házasságba, ahol – minden második esetben – erőszaknak lesz kitéve.
Nem tudom, önök hogy vannak vele, de ez abszolút az a férfitípus, akit szívesen látnék rács mögött a családdal együtt, aki eladta vagy az erőszaktevőnek megengedte, hogy elvegye lányát; és az imámmal együtt, aki vallási szertartás keretében összeadta őket.
Forrás: Hürriyet Daily News
Fordította: Fejes Edit – Türkinfo